Hallå?
Jag måste ändå packa till sju-flyget. Tack vare dig.
Kan du göra slut på mitt lidande innan du går?
Cancersamfundet tyckte om brevet och de kommer att tycka om dig.
Sen ska du sluta jobba, ta med barnen till Kalifornien och ha kul.
Jag känner mig illamående, långt ner i magen.
Det kanske inte bara handlar om jobbet.
Kanske det försvinner om du drar upp huvudet ur sanden angående...
...det förflutna.
-Det är inte så enkelt. -Naturligtvis inte.
Men du behöver inte göra det ensam.
Om du tar itu med nåt av det kanske allt känns bättre.
-Och vad händer sen? -Du får försöka vara en människa...
...som resten av oss.
Jag ringer på tisdag när du är tillbaka.
Jag kommer att sakna dig.
-Nåt utgående? -Bara det här. Det är till dig.
Delägarna har kommit fram till att du ska befordras.
Till chef för byråverksamheten.
-Du store tid. -Det är den gräsliga sanningen...
...att vi inte fått några nya klienter på tio veckor.
Så jag hoppas du förstår att det här endast är en titel.
För närvarande.
Det är nästan en ära.
Vad fick er att plötsligt skriva det där?
Det mesta framgick förhoppningsvis av brevet.
Men för att vara ärlig var det på ren impuls.
-Jag var tvungen för att gå vidare. -Vi tror gesten kan komma till nytta.
Vi tror att lungcancer kan undvikas, och stoppas med rätt kampanj.
-Men hur? -Medicinska fakta är värdelösa.
-Hälften av oss är rökare. -Jag också.
Och reklambranschen kan inte ens få folk att byta märke.
Det handlar bara om att få fler att röka.
-Tonåringar är svårflörtade. -Inte för tobaksbolagen.
De pekar på två punkter: Man verkar vuxen och rebellisk.
Men tonåringar är även sentimentala.
Har ni hört deras musik?
-Jag kan berätta vad jag har tänkt. -Det är mycket intressant.
Låt höra.
Jag föreslår en serie reklamfilmer under "Bandstand" och liknande.
Visa föräldrar och barn och att cigaretter står mellan dem.
Man visar med en strandpromenad, ett kakbak, bollkastning...
-...att föräldrar inte lever för evigt. -Men de hatar ju sina föräldrar.
De kommer inte att tänka på dem, utan på sig själva. Såna är de.
Sanningen är att de sörjer sin barndom-
-mer än de längtar till framtiden.
De vet det inte än, men de vill inte dö.
Om det hjälper kan jag garantera att Lucky Strike kommer att hata det.
-Hur gick det? -Fick ni cancer?
Megan, kan du hämta mr Cosgrove?
-Vi fick ett nytt möte. -De åt ur handen på honom.
Och styrelsen var full av höjdare, precis som du sa.
Don hade ett känslosamt samtal med chefen för Dow Chemical.
Plastfolie? Jag kan låta honom vinna i golf.
Det här är en filantropisk organisation. Vi bör vara subtila.
-Firar vi? -Don fick in oss bland topp tre.
Ken, slå dig ned.
Everett Marlowe hos Dow är en mycket charmerande karl.
Din blivande svärfar jobbar väl på Corning? De känner väl varann?
-Högst troligt. -Jag tänkte på en sak.
Vore det inte kul med ett möte i helgen med oss, svärfar och Marlowe?
Visst låter det kul?
-Jag vet inte det... -Var inte blyg nu.
Om ni imponerade på Everett i morse ringer han nog.
Jag övertygade honom om att jag är en idealistisk affärsman.
-Då kan jag inte be om ett möte. -Antagligen inte.
Men jag är inte som Pete. Jag beklagar.
Nej, det är du uppenbarligen inte.
Tom Vogel är vår störste klient. Om vi inte får Dow, som blir din.
Jag gillar Cynthias pappa. Och inga klienter varar för evigt.
-Det var pessimistiskt. -Det är inte värt risken.
Cynthia är det viktigaste jag har i livet.
Då så, då ringer jag honom. Men jag kommer att nämna dig.
Du gör som du vill.
Nu ska jag gå och betjäna 30 % av firman, alltså mina klienter.
-Hej, Carla. Är Sally hemma? -Ja, men du borde inte vara här.
-Flyttar de i dag? -På måndag.
-Det där ska till Frälsningsarmén. -Jag ville bara säga hej.
-Jag vet inte... -Jag ville bara säga hej då.
Hon är där uppe. Stanna inte länge. Mrs Francis är bara på affären.
Tack.
-Det är Glen. Är du påklädd? -Kom in.
Du borde verkligen inte vara här.
Så ni ska flytta till slut?
I helgen, medan vi är i Kalifornien med pappa.
-Jösses, ska ni flytta dit? -Nej, till Rye.
När jag får köra bil kan jag hälsa på.
-Menar du det? -Absolut.
Jag kan skicka vykort. Jag har din adress.
Det är inte så farligt. Jag tar farväl av folk hela tiden.
Okej...
-Ska ni till Disneyland? -Ja.
Köp med nåt till mig.
-Vad gör du här? -Förlåt, det är mitt fel.
Ut härifrån! Vad väntar du på?!
-Varför hatar du mig? -Jag vet nog vad du håller på med.
Bara för att du är ledsen måste inte alla vara det.
Förlåt. Han ville bara säga adjö.
-Lämnade du dem ensamma? -De är vänner.
-När blev du hennes mor? -Det var ett misstag.
Ni behöver inte ta er den tonen.
Vet du vad, Carla? Jag har funderat.
På avstånden. Jag behöver nån i närheten.
Nån som bor närmare det nya huset. Här är veckans lön.
Tror du jag njuter av det här? Efter alla dessa år.
Jag finner mig inte i det, Carla.
-Nån måste ju passa barnen. -Jaså? Och var är dina ungar?
-Är alla läkare och advokater? -Nu räcker det.
-Vart ska du? -Jag ska ta farväl av barnen.
Är det en så bra idé? Då blir de bara mer upprörda. En annan gång.
Bungalowen i San Pedro gav dig en vinst på 10 000.
-Vad händer med det andra huset? -Jag ska möta mäklaren efter resan.
-Men jag vet inte vad det är värt. -Värdet har nog dubblats på tio år.
-Och förlusten jag sköt in i firman? -Det var en investering.
Var inte otålig. Njut av skörden. Så lite nytt.
Köp ett eget ställe. Vill du inte komma hem och se en biff på bordet?
Nåväl, lilla solstråle. Vad är kapitalvinsten? 48 %?
-Mrs Francis. Det är viktigt. -Ska jag gå?
Det är alltid viktigt. - Hej.
Jag beklagar, men jag blev tvungen att avskeda Carla idag.
-Va?! Vad hände? -Det här är nåt jag avgör.
-Kan jag anställa henne för resan? -Nej. Hon får inte underminera mig.
-Jag sa till ungarna att hon är sjuk. -Jag måste ha hjälp. Jag har möten.
-Två flygningar! Blöjbyten! -Ta inte med dem, då!
-De är vana vid det. -Vi ska åka!
-Hej, pumpernickel. -Jag har redan ätit.
Jag också. Det här är Carolyn Jones, som hon som spelar Morticia.
-Peggy Olson, reklamunderbarn. -Trevligt att träffas.
Får vi komma in?
Carolyn sparkades från en strumpbyx- fotografering. Hon måste betala hyran.
Joyce såg mitt sammanbrott på Howard Johnson's i dag.
Goddagens, damerna.
Det gällde mitt möte med ABC, men om du är upptagen...
-Vem är den här skönheten? -Harry, det här är min vän Joyce.
-Harold Crane, mediechef. -Carolyn Jones.
-Är det sant? -Hon söker jobb.
Det har jag svårt att tro.
-Som skådespelerska? Modell? -Jag har jobbat som modell.
Tills imorse. Topaz-folket sparkade dem som anställde mig och sen mig.
-Men du hade inte gjort nåt fel. -Nej. - Peggy, kan du hjälpa henne?
-Kanske. - Gav Topaz alla sparken? -De var väldigt bryska.
Folk tappar huvudet. Det var säkert ett misstag.
-Vi borde gå, vännen. -Ja, naturligtvis.
-Det var trevligt att träffas. -Vi gör vad vi kan, Carolyn Jones.
Hur går det?
Hotellet har en tjänst, men det räcker inte med bara en barnvakt.
Jag har ordnat två flickor till när du ska jobba-
-och en till Disneyland. Dodgers-matchen får du ta själv.
-Låter det som en semester? -Det kanske blir ett äventyr.
-Vad tjänar du i veckan? -70 dollar.
Jag dubblar det och ger dig några lediga kvällar.
Du får åka till Kalifornien. Bassänger, filmstjärnor...
-Jag har ingen yrkeserfarenhet. -Sally älskade dig...
...och Bobby gillar vackra flickor. Och lillen är besvärlig men rolig.
Jag har aldrig varit i Kalifornien. Jag har en vän från college där.
Perfekt. Ring och bestäm en kväll med henne. Jag betalar.
-Vad har du att förlora? -Du kan sluta göra reklam nu.
Kom, vi går upp till rummet först.
Kom nu, annars får ni tillbringa helgen i bilen.
Art Garten från Topaz strumpbyxor ringde tillbaka.
Imponerad över att jag visste att Dupre fått sparken.
De bad oss komma på måndag för att jobba vidare med kampanjen.
-Måndag är en helgdag. -De har ont om tid.
-Vill du ha hjälp? -Hon kommer inte.
Bra jobbat.
Nu kommer han.
-Jättefint. -Vi sjöng Gene till sömns med den.
De lekte i bassängen i fyra timmar och hoppade i sängen i två.
-Alla kommer nog att sova gott. -Du får passa Gene från sju i morgon.
-Jag tar med mig de andra två. -Okej. - Bonne nuit, les animaux.
God natt.
Ingen erfarenhet? Du är ju Maria von Trapp.
Ingen yrkeserfarenhet, men jag har tio syskonbarn.
-Hur var mötet? -Bär mig till min säng.
Men hejsan.
Stephanie, det här är Sally och Bobby.
Så trevligt att träffas. Vad tycker ni om Kalifornien?
De älskar det.
Notarien skulle komma tio, men hon är försenad.
Papperen är klara att undertecknas.
Sen kan ni åka till Marineland.
-Vem har målat på väggen? -Min vän Anna.
Hon bodde här. Stephanie är hennes systerdotter.
Vem är Dick?
Jo...
Det är jag.
Jag kallas så ibland.
Gå ut och plocka några citroner.
De är underbara.
-Är det här allt? -Pianot ska hem till mamma.
Och resten går till välgörenhet.
-Fyra lådor. Bra gjort. -Hon ville att du skulle ha en sak.
Det är förlovningsringen Don gav henne.
-Vill inte du ha den? -Du skulle ha den.
Sånt bör man inte fuska med. Dessutom tror jag inte på sånt.
-Ska du fortsätta studera? -Inte just nu.
-Vad ska du göra, då? -Jag vet inte.
Det är ju det bästa. Jag har resten av livet framför mig. Du också.
Det är hon.
Vem är det där?
-Hur var det? -Det mesta var kul.
-Pappa, ska du bada? -Inga badbyxor.
-Du måste! Jag vill vara en haj. -Kom igen, pappa.
-Du simmar ju jämt i New York. -Jag är helt slut.
Hallå där. Ska jag kasta sill till er?
Dumbo.
-Mad Tea Party. -Och Mr Toad.
Gene kan inte åka Mr Toad. Jag öppnar.
-Han kan vara med Megan. -Då kan ju inte Megan åka.
Hej, Sally.
Det här är min väninna Camille. - Det här är Don, Gene, Bobby och Sally.
-Hejsan. -Jag ville se om ni behövde nåt mer.
Nej, jag tror vi klarar oss.
-Vart ska ni? -Whisky a Go Go.
-God kväll, allesammans. -Ha så kul.
Tomorrowland? Jag vill inte åka på en elefant. Jag vill flyga ett jetplan.
-Hallå? Henry? -Jag är här inne.
Förlåt. Alla var försenade, och det tog tid med varmvattenberedaren.
-Carla ringde och sökte dig. -Jaså? Vad ville hon?
Det vet du. Du sparkade henne utan att säga till mig.
-Då hade hon beklagat sig. -Varför sparkade du henne?
Jag litar inte på hennes omdöme. Vad sa hon?
Att du inte ville ge henne referenser. Hur länge jobbade hon åt dig?
Vad gjorde hon? Säg inte att det bara gäller grannpojken.
-Sally får inte träffa honom. -Carla sa att han är hennes vän.
Vad håller du på med?
Barnen skulle ju ha stabilitet, och så säger du upp barnflickan.
Jag ville få en nystart. Jag har rätt till det.
Man får ingen nystart, livet bara fortsätter!
Herregud... Kan du aldrig ta mitt parti?!
Det är aldrig nån som tar ditt parti, Betty.
Ett ögonblick.
-Stör jag? -Nej då, jag njöt bara av utsikten.
Jag hörde att du kom och ville gå igenom planen inför Disneyland.
Borde jag vara inblandad i såna viktiga beslut?
Jag kan inte slå på tv:n, de sover.
Det är inte nåt bra på tv. Följ med ut, det är så vackert här.
-Hade du roligt med din vän? -Inte särskilt.
Hon är ingen riktig vän. Vi bodde bara ihop på college.
Min far är professor. Hon tyckte lite för mycket om honom.
Varför träffade du henne, då?
Jag vet inte.
Hon är skådespelerska nu. Hon är med i två avsnitt av "Hogans hjältar".
Hon sa att jag inte kunde bli det på grund av mina tänder. Hon sa så.
Jag vill inte ens bli skådespelerska.
Jag tycker om dina tänder.
Jag gick hos en talpedagog som sa att jag hade en sångerskas mun.
Borde vi verkligen göra det här?
Jag har tänkt så mycket på dig.
Tänkte du på det här när jag bad dig följa med?
Det var det första jag tänkte på.
Jag skulle ändå ha saknat dig så mycket.
-Du vet ingenting om mig. -Jo, det gör jag.
Jag vet att du har ett varmt hjärta.
Och jag vet att du alltid försöker bli bättre.
Det försöker vi alla. Men vi lyckas inte alltid.
Jag har gjort många saker.
Jag vet vem du är nu.
Det börjar ljusna.
Jag borde gå tillbaka innan solen går upp.
De är morgonpigga.
Då borde du gå. Jag vill inte göra dem förvirrade.
Kan jag knacka på imorgon kväll, eller var det här allt?
Som kvällen på kontoret.
Jag måste få veta. Jag vet inte varför.
För att du är rädd?
Det behöver du inte vara.
Disneylands fyrverkeri är klockan nio.
Vad sägs om middag imorgon kväll, klockan elva precis här?
Vi ska vara tillsammans hela dagen.
Det här är Art. - Ken Cosgrove och Patricia...
-Peggy Olson. -Sitt.
Jag skulle gärna bjuda på kaffe, men alla andra är lediga.
Vi har ont om tid. Inte bara idag. Vi sitter i en rejäl knipa.
Det är inte värre än förut. Och jag hatade dem.
-Har ni deras arbete? -Nånstans.
Det var en vacker flicka som lyfte på en askungeklänning-
-för att visa strumpbyxorna. Men hon var inte Askungen.
Vi vill ha nåt som sticker ut. Den kan vara tecknad.
Abe Beame kan bära dem. Vi är ett litet företag som måste märkas.
Jag har använt dem. Men vad anser ni gör dem unika?
-Bär du dem nu? -Ja.
För att de passar till allt.
Jag har dem på jobbet nu, och byter allt annat innan jag går ut ikväll.
Ett par Topaz är allt man behöver.
Köpte alla bara ett par skulle vi gå i konkurs.
"Topaz - det enda par strumpbyxor du behöver."
"Dåligt för affärerna - bra för dig."
Fyndigt. Vår produkt är så bra att vi struntar i hur mycket den säljer.
Okej, det var en. Vad har du mer?
Då måste jag få tänka lite till.
Men man kan visa olika munderingar.
En för fest, en för jobb, nån lite sportigare.
Och nåt i stil med: "Ett par, enastående sköna."
-Det klingar bra. -Det var två.
Pappa, berätta för Sally att ormar hade ben förr.
Jag vet inte om det är sant.
De var fiskar, men han har inte lärt sig det än.
-De hittade ett skelett. -Du vet ingenting.
-Okej, Sally... -Håll käft!
Lysande!
Bli inte ledsen. Det var bara en milkshake.
Hämta några servetter. Det är min sista rena klänning.
Förlåt. Är klockan mycket?
Jag ville låta dig sova.
-Hur länge har du varit uppe? -Några timmar.
Vad är det för fel?
Jag kunde inte sova.
-Jag kunde inte sluta tänka på dig. -Jag är ju här.
Jag vet inte vad det är med dig, men...
Jag känner mig som mig själv när jag är med dig.
Men på det sätt som jag alltid velat känna mig.
För jag är förälskad i dig, Megan. Och det har jag nog varit ett tag.
Don...
Du store tid!
Öppna den.
Den är underbar!
När jag såg dig sova tänkte jag...
...att jag inte kan föreställa mig att inte få se dig varje morgon.
Vill du gifta dig med mig?
Jag vet inte vad jag ska säga... Allt går så fort.
Har du tänkt på allt som hänt för att jag skulle lära känna dig?
Men allt hände. Och jag hamnade här.
Vad betyder det?
Jag kan knappt tro det här.
Ja! Ja!
Har du en ring? Hur länge har du tänkt på det här?
Den har gått i familjen.
Egentligen inte min familj.
Den tillhörde nån som betydde mycket för mig.
Jag kan inte tro det... Jag måste ringa min mor.
Jag ringde henne härifrån Kalifornien.
-Jag såg det på räkningen. -Förlåt.
Jag måste ringa henne. Ska jag ringa från jobbet?
-Ring henne. -Hur gör vi på jobbet?
-Vi berättar för alla. -Jaså?
Okej!
Vill du vara ensam?
-Vill du att jag ska prata med henne? -Kan du franska?
-Vad är det som händer? -Jag vet inte.
-Du har blivit brun. Hur var det? -Härligt.
Joan, kan du stänga dörren?
Jag har ett tillkännagivande. Och det påverkar bara mig och kanske Joan.
Miss Calvet och jag ska gifta oss.
-Vem fan är det? -Megan.
Är det sant?
Gratulerar, Don! Jag önskar er all lycka.
-Megan där ute? -Det kommer som en överraskning.
Men hon gör mig väldigt lycklig.
Det är nåt vi båda vill väldigt mycket.
Hämta in henne, då!
Megan.
-Så roligt för dig. -Det är helt otroligt.
Gratulerar.
Man gratulerar inte bruden. Man säger "lyckönskningar".
-Gratulerar, Don. -En skål. Megan, kan du hämta is?
Jag bara retas. - Det är så här man ska uppföra sig.
-När ska ni gifta er? -Det har vi inte diskuterat än.
Snart.
-Art Garten ringde nyss. -Nej?! Vad sa han?
Han gillade idé två och fyra. Vi har en vecka på oss.
Ska vi gå och skryta? Du fixade det.
-Vi har goda nyheter. -Ska ni två gifta er?
-Vad är det som händer? -De ska gifta sig.
-Är det sant? -Gratulerar!
-Så fantastiskt! -Ja, det bara hände.
Fantastiskt. Du måste vara jättelycklig.
Jag tar det.
-Vi har också en nyhet. - Peg. -Ja.
Vi har ordnat ett konto. Topaz strumpbyxor. En kvarts miljon.
-Hur lyckades ni med det? -Det var Peggys förtjänst.
Strålande nyheter! Nu vänder det. Vilken härlig dag. Bra jobbat!
Alla bör få veta. Topaz behöver jobbet den här veckan.
Jag hoppas ni blir lika lyckliga som vi blev när vi fick kontot.
Jag kommer strax.
Oj!
Det har pågått ett tag. Men jag uppskattar omtanken.
Då är jag glad för din skull. För er båda.
Hon är väldigt vacker.
Hon påminner mig om dig. Hon har samma glöd.
Hon beundrar dig lika mycket som jag.
Det var dr Miller igen.
Det blir inte lättare ju längre du väntar.
Vad kan du tänkas vilja?
-Är det inte helt otroligt?! -Det händer hela tiden.
De går från ett äktenskap till nästa.
Han gör henne nog till copywriter. En sekreterare duger inte.
Tror du? Var det det han menade?
"Hon beundrar dig." Herregud...
Det är så det funkar för vissa.
Jag räddade nyss den här firman. Jag skaffade en ny kund.
Men det är inte lika viktigt som att gifta sig. Igen.
Jag blev just utnämnd till verksamhetschef.
En titel men inga pengar, förstås.
Och om de drack champagne var det medan jag delade ut posten.
Allt avstannar på grund av ett vackert ansikte.
Jag lärde mig för länge sen att finna tillfredsställelse i annat än jobbet.
Skitprat!
-Faye Miller. -Det är jag.
Jag började tro att du var sjuk eller nåt.
-Jag måste prata med dig. -Jag tänkte komma förbi vid lunch.
Nej, gör inte det. Vi kan ses nånstans.
Vad är det som pågår?
Det har hänt nåt, och jag vill prata om det öga mot öga.
-Kanske över en kaffe. -Okej.
Vet du vad? Jag vill inte ha ett samtal och sen dricka kaffe.
Fram med det.
Jo...
Jag...
...har träffat en annan.
-Och vi är förlovade. -Driver du med mig?!
Jag vet att det kommer plötsligt. Det gjorde det för mig också.
Herregud.
-Vem är hon? -Spelar det nån roll?
Jag blev förälskad.
Det var inte planlagt. Du har betytt mycket för mig.
Så du ska inte sätta in en annons och säga att du aldrig tyckte om mig?
Jag hoppas du är lycklig. Och att hon vet att du bara gillar början.
Jag är ledsen.
-Jag vet inte vad mer jag kan säga. -Adjö.
-Jag såg att lampan slocknade. -Det är ingen fara.
Det är gjort.
Jag älskar dig.
Han ler som en fåne, som om han är den förste som äktar sin sekreterare.
-När ska du berätta din nyhet? -Det får de snart veta.
Syns det alls? Bilden jag har förändras inte.
-Jag ska skicka en ny. -Du vet vad jag vill veta.
Ja, älskling. De är större.
Varför plågar du mig så? Jag vaknade nyss, och det är redan 32 grader här.
-Jag måste lägga på. -Inte än.
-Va? -Inte än!
Lyssna på doktorn. Du måste äta. Tänk inte på figuren.
Jag ska få dig och babyn i form när jag kommer hem.
-Jag ringer på torsdag kväll. -Okej.
-Jag älskar dig. -Och jag älskar dig.
Hallå?
-Mrs Truxton? -Nej, det är jag.
-Vad gör du här? -Jag ska ju träffa mäklaren.
Var det i dag?
-Jag glömde skåpen i gästbadrummet. -Så du var inte så noggrann?
Tydligen inte.
-Tycker du om det nya huset? -Ja. Det är speciellt.
Jag får nog riva ut köket.
Minns du det här stället?
Ja.
Det är definitivt annorlunda.
Var det inte det du ville?
Jag vet inte, Don.
Saker är inte perfekta.
Då flyttar du igen.
Alla förändringar har gjort allt...
...svårt.
Jag måste berätta en sak.
Jag har träffat nån.
Jag är förlovad.
Jaså?
-Bethany Van Nuys? -Nej.
-Nån på jobbet. -Jaha.
Jag är glad för din skull.
Det ordnar sig, Betty.
Jag vet inte varför jag är överraskad.
Är det din sekreterare som var med i Kalifornien?
Ja.
-Då ses vi nästa helg. Den 23:e? -Jag tror det.
Vänta.
Gratulerar.
Tack.
Översättning: Anders Enerlöv www.broadcasttext.com